Шифр роботи
«ФБ-активистка»

НАУКОВА РОБОТА
на Всеукраїнський конкурс студентських наукових робіт з галузей знань та спеціальностей
«Активізація участі жінок у соціально-культурному житті громади через соціальні мережі»

галузь науки «Гендерні дослідження»

2021

ЗМІСТ
		Стор	
	ВСТУП……………………………………………………………..	3	
	РОЗДІЛ 1. Роль жінки в розбудові громадянського суспільства……………………………………………	6	
	1.1. Теоретичні дослідження впливу жінок на розвиток громади………………………………………………..	
6	
	1.2. Рівень громадської активності жінок в місті Херсоні……………………………………………….	
10	
	РОЗДІЛ 2. Соціальні технології активізації участі жінок у соціально-культурному житті громади…………	
19	
	2.1. Роль Facebook-спільнот у формуванні громадсько-свідомої особи……………………………………….	
19	
	2.2.Технологія об’єднання жінок у Facebook-групах Херсона як елемент активізації участі у соціально-культурному житті громади.........................................	

23	
	ВИСНОВКИ……………………………………………………..	28	
	СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ……………………	31	
	ДОДАТКИ………………………………………………………..	38	
	Додаток А……………..…………………………………………...	38	
	Додаток Б……………..…………………………………………...	39	

ВСТУП

Починаючи з 2000 року в суспільстві України відбулися суттєві зміни щодо усвідомлення та визнання актуальності гендерно пов’язаних проблем у соціально-політичному, громадському, економічному, культурному житті. Процеси зростання громадянської свідомості відбиваються у створенні відповідної нормативної бази, державних структур та заснування низки неурядових організацій, спрямованих, зокрема, на поліпшення становища жінок у країні. 
Актуальність теми. Питання активного залучення населення до громадських рухів та громадянської активності також є відкритим не перший рік. Актуальність даної проблематики останнім часом в Україні зросла на тлі процесів децентралізації. Однак ефективність такого залучення викликає принципові проблеми на місцевому рівні, оскільки пересічні громадяни мають низький рівень розуміння мети участі, звідки виникає відповідний рівень довіри до значущості власної ролі в процесі прийняття рішень щодо життя громади. Саме тому представники громадських організацій оцінюють рівень розвитку громадянського суспільства в Україні як низький.
Одним з маркерів посилення ролі жінок в органах місцевого самоврядування є активне залучення їх до процесів розвитку громади, скорочення гендерної нерівності в доступі до різноманітних ресурсів і суспільних благ. Рівна участь жінок і чоловіків у розвитку міст є запорукою економічного зростання, підвищення безпеки й успішності як для суспільства загалом, так і для кожної людини зокрема. Відмічається, що роль українського жіноцтва в усіх суспільних процесах об'єктивно зростає, однак на повістці дня залишається питанням зміни рівня активності з участі у вирішенні соціально-побутових та освітньо-виховних проблем окремих груп на участь у суспільно-культурному житті всієї громади міста. Для цього необхідно перевести вектор активності з віртуальної участі на реальні форми активної реалізації громадянського права на участь у суспільно-політичному житті.
Виходячи з актуальності зазначеної вище проблематики, нами була обрана тема «Соціальні технології активізації участі жінок у соціально-культурному житті громади».
Мета дослідження – вивчення технології об’єднання жінок у Facebook-групах Херсона як елементу активізації участі у соціально-культурному житті громади – обумовила постановку і вирішення таких взаємопов’язаних завдань дослідження:
1	Проаналізувати теоретичні дослідження ролі жінок та їхнього впливу на розвиток громади.
2	Визначити рівень громадської активності жінок в місті Херсоні.
3	Охарактеризувати роль Facebook-спільнот у формуванні громадсько-свідомої особи.
4	Описати технологію об’єднання жінок у Facebook-групах Херсона як елемента активізації участі у соціально-культурному житті громади.
Об’єктом дослідження виступає соціально-культурне життя громади міста.
Предметом дослідження є соціальна технологія активізації участі жінок шляхом об’єднання у Facebook-групах.
Методи дослідження: контент-аналіз теоретичних, науково-практичних та статистичних джерел, опитування, анкетування, класифікація та систематизація даних. 
Апробація та практичне значення. Дані проведеного наукового дослідження використанні у роботі ГО «Спілка жінок Херсонщини», благодійної організації «Фонд громади міста Херсон «Захист»», зокрема окремі її положення використані для планування змісту тренінгів для громадських активістів за проектом «Жінка в політиці – зміни в країні!». Теоретичні здобутки дослідження було застосовано при розробці перспективного плану роботи ініціативної групи на платформі HUB «Громадська Платформа Херсона» у процесі дискусії про розвиток міста, способів долучення до місцевих процесів прийняття рішень з метою розбудови ефективного партнерство задля розвитку м. Херсон.
Структура та обсяг. робота складається з двох розділів, чотирьох підрозділів, висновків, переліку використаних джерел (у кількості 42 пунктів) та додатків. Основний зміст викладено на 36 сторінках.

РОЗДІЛ 1
Роль жінки в розбудові громадянського суспільства

1.1. Теоретичні дослідження впливу жінок на розвиток громади 
ООН, визначаючи 17 головних цілей сталого розвитку, поставив досягнення гендерної рівності на п’яте місце. Таке рішення має у своєму підґрунті не тільки, політичні, але й економічні причини: залучення у рівній мірі жінок на ринок праці стає поштовхом та основою для збільшення внутрішнього продукту країни. Збільшення долі участі в прийнятті рішень громадського та суспільного значення є логічним продовженням політики гендерної рівності. 
З початку ХХІ століття гендерні дослідження, зокрема рівності в управлінні, виникли у вигляді навчальних курсів в університетах та інших навчальних закладах світу. Дослідження проблем жінок стали частиною освітніх та дослідницьких програм у Великобританії, Австралії, Канаді, США, Франції, країнах Середземномор`я та Скандинавії. У нашій країні відповідні дослідження розвиваються у кількох напрямах:
-	історичні та філософські дослідження місця та ролі жінок, жіночих рухів;
-	дослідження в галузевих соціологіях – сім’ї та дозвілля;
-	вивчення політичних та ділових жіночих еліт, політичної поведінки жінок;
-	статистичні дослідження становища жінок, зокрема, на ринку праці (професійні орієнтації, занятість, доходи та ін.). 
До першого напряму можна віднести роботи М. Богачевської-Хомяк, О. Ковальчук та Л. Потапюк, О. Коханової, Н. Олійник, Л. Смоляр, О. Птушко та Н. Бондар. Питання історії становлення поглядів на місце та роль жінки в суспільстві розглядають Т. Ганзицька, А. Глінка, Н. Слюсаренко, І. Фатхутдінова та ін. Визнається, що «роль жінки в сім'ї та суспільстві формувалася під впливом двох основних причин. Перша причина – це вплив держави на розуміння жінкою свого призначення у житті. У рамках цього проблемного поля формувалася державна політика щодо жінки та її ролі в сім'ї та суспільстві. Друга причина, пов'язана з природною сутністю самої жінки, з розвитком її внутрішніх творчих потенціалів, які потребували самореалізації в повсякденному житті» [39, с. 62].
Серед робіт соціологічного напряму для нашого дослідження були важливі висновки щодо розгляду жіночих гендерних ролей та відповідних рольових моделей та норм М. Ткалич [35]. І. Харечко на засадах структурного функціоналізму дослідила основні традиційно сконструйовані гендерні ролі в українському суспільстві. Учена аргументувала «безпідставність асиметрії розподілу соціальних функцій між жінкою та чоловіком. З’ясовано, що в традиційно «чоловічих» сферах життєдіяльності суспільства – державного управління, безпеки й оборони, охорони порядку – значний вплив на суспільну свідомість зберегли гендерно-рольові стереотипи» [40, с. 77]. 
Роль та місце жінки у лавах ЗСУ досліджували С. Зятьєв, Н. Клименко. Гендерна соціологія Майдану, яка визначила роль жінок у протестах, стала предметом розгляду в працях Т. Марценюк, Д. Попової. Більшість з них сходиться у думці, що, незважаючи на міцні національно-історичні стереотипи, сучасна українська жінка все ж намагається їх змінювати та виконувати ролі, до яких має задатки або схильності, а не наперед визначені традицією соціальні функції.
Серед джерел політологічного напряму виділимо дослідження Українського жіночого фонду «Участь жінок у політиці та процесі прийняття рішень в Україні. Стратегії впливу» (2011). Статистичні дані підтверджують точку зору щодо відставання в політичній активності жінок в Україні, що обумовлюється розумінням політики як традиційно «чоловічою» ділянкою соціальної відповідальності, «брудною справою, в якій жінці не місце». Відтак загальна патріархальність українського суспільства значно перешкоджає жінкам брати активнішу участь у розробці й прийнятті політичних рішень. Прикладом цього слугує те, що медіа, змальовуючи жінок-політиків та громадських діячів, частіше апелюють до їхніх позитивних рис у традиційних ролях («приваблива жінка», «мати» та ін.), аніж до фахових якостей і здобутків» [40, с. 77].
Серед соціологічних польових дослідів для нашої роботи були важливі результати Звіту «Залучення жінок у процес імплементації реформ з децентралізації», де було визнано, що «найгіршою є ситуація із політичною компонентою (участю жінок у процесі прийняття рішень) – 107 місце із значенням, яке майже наближається до нуля, тобто, до суцільної гендерної нерівності» [20, с. 3].
Значна частина учасників дослідження вважає, що «в українському менталітеті чоловік і жінка завжди були рівними, тільки зі своїми особливими функціями і завданнями» [20, с. 13]. Коли йдеться про гендерну роль, «набір очікуваних зразків поведінки (норм) для жінок, то на перший план виходять такі характеристики: берегиня, мати, дружина, господарка» [20, с. 15]. Серед учасників обговорення, як правило, знаходились люди (як чоловіки, так і жінки), які підкреслювали, що «на сьогоднішній час відбуваються зміни в розумінні призначення жінки й чоловіка, їх стосунках, розподілу обов’язків, сферах діяльності тощо. Але відбувається це дуже повільно і якось стихійно» [20, с. 20].
Основні причини гендерної асиметрії в органах самоврядування, які визначили учасників обговорень, це брак досвіду лідерського статусу, управлінської діяльності; відсутність часу для громадської активності через зайнятість домашніми справами, страх не впоратись з завданнями, через брак вмінь щодо публічних дебатів, відстоювання інтересів, зневірення у можливість щось змінити тощо. Саме з цих причин жінка, іноді, відмовляється від участі у виборах. 
Цікавим стало зауваження, що «жінки не мають можливості обговорення актуальних проблем і рішень, які чоловіки здійснюють в неформальних умовах» [20, с. 27]. Хоча більш молоді учасники опитування вважають, що «жінки стали сміливішими, почали усвідомлювати свої можливості, цінувати себе, шукати застосування своїм здібностям» [20, с. 29].
Під час обговорення гендерної рівності, рівності прав, обов’язків і можливостей чоловіків і жінок, виявилось, що може й несвідомо, але складності вирішення багатьох проблем створюють не стільки чоловіки, скільки саме жінки. «Сталість стереотипів «жінці – дом, дитина кухня..», «чоловіку – лідерство, заробітки» підтримуються в з сім’ї та школи. Але в сім’ї і в школі переважно вчителі-жінки? Тобто підтримують та передають дітям саме жінки» [20, с. 31].
Висновки, зроблені Т. Андрусишин та В. Полюгою, доводять, що «дослідження соціокультурних орієнтирів жінки в суспільних оцінках статі провадить до співвіднесення універсальної асиметрії різновидів діяльності й культурних поцінувань чоловіків і жінок із певним універсальним, структурним протиставленням домашньої та громадської сфер, обґрунтовуючи думку про те, що жінки набувають влади й чуття цінності лише тоді, коли спроможні вийти за межі домашнього світу». Авторки визначають, що «суспільствами з найбільш рівними можливостями є не ті, де чоловіче й жіноче протиставляються чи навіть борються одне з одним, а ті, де чоловіки цінують домашнє життя рідної домівки й беруть у ньому участь. Відповідно, в таких суспільствах жінки легко можуть брати участь у важливих громадських чи суспільно-політичних подіях. У цьому ідеалі взаємодоповнюваності наголошуємо на статевій рівності, подружній солідарності, що є центральною метафорою гендерної спорідненості, де чоловік і дружина утворюють внутрішній осередок та певний культурний ідеал. Також виокремлюємо суспільну тезу про те, що соціум на одному рівні говорить про подружню родину, тоді як на іншому визначає жінку як щось домашнє, тим самим співвідносить чоловіків із публічністю, громадськістю, соціальністю» [2, с. 56].
З огляду на вищенаведені результати досліджень ролі жінки в розвитку громадянського суспільства, можна зазначити, що людством пройдений складний шлях руйнування стереотипів щодо призначення жінок від протиставлення її ролей чоловічим до солідарності в поєднанні зусиль і рівності можливостей в різних сферах життя. Однак і досі залишаються актуальними низка завдань, пов’язаних з активізацією участі жінок в суспільно-політичній галузі, де потрібні не декларативні, а реальні кроки щодо підвищення їхньої спроможності брати участь в процес прийняття громадсько важливих рішень.

1.2. Рівень громадської активності жінок в місті Херсоні
Метою прийняття законів України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» було наголошено забезпечення сприяння підвищенню гендерної свідомості і гендерно чутливої моделі поведінки (вільних від стереотипів образів жінок і чоловіків) різних цільових груп через: інформування в місцевих ЗМІ; підвищення важливості ролі жінок у різних сферах життя; популяризацію рівного розподілу сімейних обов'язків та відповідальності між жінками і чоловіками щодо виховання дитини.
Основними напрямами державної гендерної політики, визначеними в Законі України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», є: «утвердження гендерної рівності; недопущення дискримінації за ознакою статі; застосування позитивних дій; запобігання та протидія насильству за ознакою статі; забезпечення рівної участі жінок і чоловіків у прийнятті суспільно важливих рішень; забезпечення рівних можливостей жінкам і чоловікам щодо поєднання професійних та сімейних обов’язків; підтримка сім’ї, формування відповідального материнства і батьківства» [28].
Ефективна реалізація вищезазначених завдань можлива за умов постійної активної участі в процесі виявлення проблемних питань життя громади та пошуку шляхів їх вирішення або об’єднавшись з групою однодумців, сусідів, або шляхом звернення до відповідних органів влади і контролю за виконанням рішень.
С. Чолій розмежовує громадську активність, що є участю особистістю в неполітичних відносинах з іншими людьми та суспільством в цілому та громадянську активність, що відповідає за реалізацію контролю влади та відстоювання своїх прав [41]. На нашу думку, аргументованість такого підходу основується на тому, що громадянська активність більшою мірою заснована на усвідомлення себе особистістю як громадянина, учасника правових відносин між ним і державою. Тому громадянська активність заснована на бажанні суб’єкта права дотримуватись правил та законності існування в державі та тісно пов’язана з правовою свідомістю.
Як зазначає О. Равчев, «громадська активність заснована на свідомому бажанні людини брати участь у суспільному житті» [30, с. 125], тому вона може розглядатись як: суспільно-політична активність; соціально-політична активність; політична активність; громадянська активність. У сферу громадської активності за А. Гусєвою входить: участь у вирішенні спільних проблем; розробка та реалізація програм розвитку громади; контроль влади та відстоювання прав громадянина [14]. Серед психологічних чинників громадської активності О. Равчев виділяє: наявність навичок громадської дії; рівень емпатії особистості; рівень розвитку комунікативних навичок; загальна громадянська культура населення; ефективність діяльності соціальних інститутів [30, c. 124].
С. Возний аналізує теоретичні підходи до визначення феномену громадянської активності в сучасному демократичному суспільстві; залежність дієздатності місцевих громад від рівня громадянської активності її мешканців [6]. Відповідно феномен громадянської активності описується як чинник, від якого залежить дієздатність місцевих громад.
Рівень громадянської активності більшості членів територіальних громад залишається низьким. Аналізу причин зазначеного стану присвятив увагу О. Кіндратець, який дійшов висновків, що причинами зазначеного незадовільного рівня громадянської активності є наступні чинники:
– «обмежений доступ громадян до інформації, необхідної для прийняття рішень; 
– брак довіри у суспільстві;
– невпевненість у своїх силах;
– відсутність необхідних навичок, культури участі та досвіду;
– обмаль ресурсів (часу, коштів, навичок); 
– патерналізм; 
– особливості політичної культури (для більшості громадян України притаманна підданська політична культура); 
– відсутність єдиної ідентифікації тощо» [21, с. 118].
Віртуалізація життя стає предметом досліджень і у сфері соціології громадянської активності українців. Н. Бойко, проводячи аналіз особливостей такої активності засвідчив, що у 2017 році, як і в попередні роки мережу переважно використовують задля отримання різноманітної соціально-політичної інформації: «читаю інформацію на сайтах різноманітних державних і недержавних організацій» (39,3%); «відстежую новини суспільно-політичного життя» (41,5%); «читаю блоги, сторінки політиків, громадських діячів» (13,7%). Що до специфіки зворотних зв’язків, комунікативних реакцій вчений зазначив, що «близько 12,7% українських користувачів реалізують якусь громадсько-політичну неформальну онлайн комунікаційну активність, обираючи наступні позиції онлайн активності: «висловлюю свої думки, пропозиції, зауваження в блогах політиків, громадських діячів, на сайтах державних установ, партій тощо» (4,5%); «залишаю коментарі до публікацій з соціальних, суспільно-політичних питань» (7,1%); «обговорюю на форумах, конференціях, в соціальних мережах актуальні питання соціально-політичного, громадського життя» (5,3%)» [4, с. 62].
Також українці використовують мережу задля контактування з владними (3,6%) та громадянськими структурами (1,5%), отримання електронних державних послуг (е-регістрація, е-довідка, е-черга тощо) (4,9%), а також задля підтримки конкретних соціальних заходів, які ініціюються користувачами в мережі Інтернет (7,2%) [4, с. 63]. Дослідження громадянської активності українців в Інтернеті засвідчило, що переважна більшість українців сьогодні виявляють громадянську активність онлайн. Близько 64,5% українських користувачів Інтернету тою чи іншою мірою використовують мережу задля задоволення потреб в отриманні соціально-політичної інформації.
Загальний рівень самоідентифікації себе як особи, залученої до громадського життя, в Україні нерівномірний. Загальнонаціональне дослідження, що було проведено Фондом «Демократичні ініціативи» імені Ілька Кучеріва спільно з соціологічною службою Центру Разумкова з 19 по 25 грудня 2018 року, показало, що незначна частина громадян вважає себе залученою до активної громадської діяльності, причому цей відсоток протягом 2013–2018 рр. стабільно становить 8–10%. Дещо вищий рівень громадянської залученості на Заході (12%), а найнижчий – на Півдні (6%). Регіонально у 2018 році найбільшою належністю до громадських об’єднань відрізнялися Захід (18%) та Схід (18%), найменшою – Південь (10%) [12]. Таким чином, слід визнати, що потенціал активізації громадської діяльності в Херсоні та області має великі перспективи, якщо переводити зусилля небайдужих громадян, їхніх груп та об’єднань з рівня мережевої комунікації до реальної площини реалізації дій. 
Загальне населення на території відповідальності Херсонської міськради на 1 березня 2020 року складало 334 570 особи, що становить 31,4% населення області. На початку 2020 р. за чисельністю населення серед міст України Херсон посідав 16 місце. Середній вік населення Херсонської міськради за переписом 2001 року становив 38,2 років. Середній вік чоловіків на 4,3 роки менше ніж у жінок (35,9 і 40,2 відповідно). У віці молодшому за працездатний знаходилося 60 854 осіб (16,6%), у працездатному віці – 226 542 осіб (61,7%), у віці старшому за працездатний – 79 716 осіб (21,7%). За статтю у місті переважали жінки, яких налічувалося 199 142 осіб (54,2%), тоді як чоловіків 168 046 (45,8%).
Населення Херсона станом на 1 березня 2020 року становило 296 161 особу, населення інших населених пунктів, підпорядкованих Херсонській міськраді дорівнює 38 409 осіб. Зокрема у селищах міського типу Антонівка, Зеленівка, Комишани, Наддніпрянське мешкало 26 913 осіб, у селах Богданівка, Петрівка, Степанівка та селищах Жовтневе, Куйбишеве, Молодіжне, Петровського, Приозерне, Сонячне – 11 496 осіб.
Дослідження «Аналіз гендерних розривів по областях України» показало, що частка жінок і чоловіків складає 54 % та 46 % відповідно [1]. За статистикою «Гендерні профілі 24 областей України та м. Києва» у Херсонській області станом на 01.01.2018 р. жінки складають більше половини населення області – 53,6% [3, с. 3]. Тим не менш доля участі жінок у процесах прийняття важливих рішень на рівні громади залишається непропорціонально малою. Чоловіки значно переважають серед голів об’єднаних територіальних громад (78% проти 22%), хоча серед депутатів ОТГ наявний гендерний баланс (51% проти 49%). Серед депутатів обласної ради знов значно домінують чоловіки (83%) [3, с.10]. У Звіті «Залучення жінок у процес імплементації реформ з децентралізації» були названі основні причини гендерної асиметрії в органах самоврядування, що були озвучені учасниками обговорень: «брак досвіду лідерської та управлінської діяльності; відсутність часу для громадської активності через зайнятість домашніми справами, страх не впоратись із завданнями; брак вмінь щодо публічних дебатів, відстоювання інтересів; зневірення у можливість щось змінити» [5,с. 39].
Участь жінок у недержавних організаціях громадського спрямування надає можливість компенсувати або ліквідувати вищезазначені прогалини шляхом залучення до різних видів діяльності в громаді. При цьому має бути врахований рівень досвіду такої активності та особистої компетентності у вирішенні життєвих завдань. Інституалізація таких взаємовідносин шляхом об’єднання та створення громадських організацій різного рівня. Аналіз переліку осередків таких організацій м. Херсона показав, що на території обласного центру зареєстровано та діють помітна кількість жіночих громадських об’єднань різноманітного спрямування: Спілка жінок Херсонщини, ХОЦ «Успішна жінка», «Ліга соціально відповідальних жінок»  (до 2016 року організація діяла під назвою  Херсонська міська громадська організація «Ліга ділових та професійних жінок»), ГО «Рада жінок фермерів Херсонщини», ГО «Інша», ГО «Позитивна» та інші. ГО «Громадський центр «Нова генерація» виступає ініціатором та платформою для об’єднань різних ГО для розв’язання актуальних та стратегічних питань. БО «Фонд громади міста Херсон «Захист» у співпраці з місцевим медичним центром «Taurt-Medical» і ГО «Спілка жінок Херсонщини» створила спеціальний фонд «СтопВірус».
Жінки не тільки є рядовими активними учасницями громадського життя міста, але й довго й ефективно очолюють ГО.2 грудня 2017 року в Херсоні вперше пройшла церемонія нагородження «Жінка року», де були номіновані 34 учасниці, серед яких були жінки-підприємці, жінки-депутати, жінки-директори, зокрема серед них керівник ГО «Добродія-Херсон» Віктория Гавренкова, голова ГО «Серце матері» Алла Андрюшенкова, голова ГО «Сонячні діти Херсонщини» Ірина Ханікова, керівник ГО «Мама.юа» Наталя Костик-Устенко, керівник Women Educational Centre Юлія Дідур, керівник ГО «Громада.ua» Наталія Шатілова, голова ГО «Спілка Жінок Херсонщини» Ірина Ніколаєва, голова БФ «Захист» Лариса Польська, керівник Центру Допомоги учасникам АТО та їх сім’ям (для демобілізованих героїв АТО) Наталія Возаловська, координатор Херсонського обласного центру допомоги ЗСУ в зоні АТО Галина Уманець, волонтер Центру допомоги АТО Наталія Бреус, керівник соціального медіа-проекту «Бест ін Херсон» Наталі Бухтоярова, голова Благодійної організації «Благодійний фонд «Майбутнє Херсонщини» Юлія Ситник. Перелік можна продовжувати, так, наприклад, громадський центр «Нова генерація» очолює Ольга Жукова, Есма Умерова працює у Проекті ЄС/ПРООН «Об’єднання співвласників будинків для впровадження сталих енергоефективних рішень».
Наразі в чотирьох областях України (Закарпатській, Миколаївській, Херсонській та Хмельницькій) впроваджується Проєкт ПРООН (поч. серпень 2020 р., приблизна дата закінчення липень 2021 р.), спрямований на забезпечення гендерної рівності на регіональному рівні шляхом: 1) збільшення громадянської та політичної участі жінок, особливо тих, які проживають у сільській місцевості, та жінок з інвалідністю, які беруть участь у місцевих виборах; 2) надання менторської підтримки новообраним жінкам, що увійдуть до місцевих рад; 3) посилення інституційної спроможності в організаціях громадянського суспільства ухвалювати рішення, що враховують гендерно-чутливі аспекти [31].
Паралельно у 2020 році вперше реалізувався у Херсоні проєкт «Голос жінки має силу», що охопив 10 областей країни. Координаторка проєкту в Херсоні, голова правління Фонду громади міста Херсона «Захист» Лариса Польська відзначила, що «проєкт направлений на адвокацію, на те, щоб голоси жінок та дівчат були почуті, щоб не губилися в ході тривалого військового конфлікту в нашій державі. У Херсоні проєкт стартував у березні, який став місяцем ретельної підготовки. Фонд визначив 5 жінок-лідерок, які стали амбасадорками проєкту. Вони – різних вікових груп та працюють в абсолютно різних напрямках, але їх об’єднує активна життєва позиція, професіоналізм й бажання впливати на стан речей, активізуючи інших. Жінок – у першу чергу».
Таким чином, можна зробити висновок, що рівень громадської активності жінок в місті Херсон достатньо високий, що доводиться помітною інституціоналізацією громадської активності як діяльності, що направлена на розв'язання суспільних проблем міста, під час якої для досягнення мети активісти співпрацюють з іншими мешканцями. Громадська активність жінок проявляється в ситуаціях, коли херсонці стикаються з проблемами або ж ситуаціями, які зачіпають не лише їх, але й інших людей, і беруться за розв'язання цих проблеми або роблять активні кроки щодо зміни ситуації. При цьому головним у досягненні мети є взаємодія чи співпраця з іншими небайдужими людьми – як такими, хто знаходиться в подібному становищі чи має схожі проблеми, так і співробітниками різних установ чи органів влади. 

РОЗДІЛ 2.
Соціальні технології активізації участі жінок у соціально-культурному житті громади

2.1. Роль Facebook-спільнот у формуванні громадсько-свідомої особи
Як зазначає Н. Бойко, дослідження громадянської активності українців в Інтернеті засвідчує, що «переважна більшість українців сьогодні виявляють громадянську активність онлайн. Близько 64,5% українських користувачів Інтернету тою чи іншою мірою використовують мережу задля задоволення потреб в отриманні соціально-політичної інформації; формальної та неформальної онлайн взаємодії з державними органами, недержавними та міжнародними організаціями (е-послуги, е-запити тощо); неформального спілкування в мережі з питань громадянсько-політичної проблематики; пошуку однодумців, ініціювання та підтримка соціально-громадянських заходів, ініційованих онлайн; суспільного контролю за діяльністю державних установ, чиновників та посадовців (е-звіти, е-бюджет тощо)» [4, с. 65]. 
Сторінки – це місця на Facebook, де творчі люди, публічні особи, компанії, бренди і організації (в тому числі некомерційні) можуть спілкуватися зі своїми шанувальниками або клієнтами. Як зазначається у відповідному розділі довідкового центру Facebook [35], поставивши значок-реакцію «Подобається» сторінці Facebook або підписавшись на неї, людина буде бачити оновлення цієї сторінки в своїй стрічці новин.
Групи у Facebook [13] використовуються для об'єднання людей, що мають схожі інтереси, з метою спілкування, обміну новинами й організації спільної роботи над проектами. Існує безліч різних груп, цілі яких різняться від організації зустрічей фанатів та любителів книжок чи тварин до політичних з метою поширення інформації про заходи і події.
У таблиці 2.1 продемонструємо відмінності в налаштуваннях ролей користувачів на сторінці (по горизонталі) і відзначені їх повноваження (по вертикалі).
Таблиця 2.1.
Ролі та повноваження у керівництві Facebook-сторінки
	Адміністратор	Редактор	Модератор	Аналітик	
Керівництво ролями і налаштуваннями сторінки	✔				
Редагування сторінки і додавання прикладних програм	✔	✔			
Створення та видалення публікацій від імені сторінки	✔	✔			
Розміщення вакансій і управління ними	✔	✔			
Відправка повідомлень від імені сторінки	✔	✔	✔		
Відповіді на коментарі, їх публікації на сторінці та видалення	✔	✔	✔		
Видалення і заборона доступу користувачів до сторінки	✔	✔	✔		
Створення реклами, промоакцій і публікацій, що просуваються 	✔	✔	✔		
Перегляд статистики	✔	✔	✔	✔	
Перегляд вкладки «Якість сторінки»	✔	✔	✔	✔	
Перегляд користувачів, які розміщували публікації від імені сторінки	✔	✔	✔	✔	
На відміну від сторінок Facebook, що використовуються для формування громадської думки щодо бренду, бізнесу, організацій або громадських діячів, групи не завжди є доступними для всіх користувачів Facebook. При створенні групи ви можете вибрати один з трьох варіантів налаштувань конфіденційності: загальнодоступна, закрита і секретна. 
Публічні групи в Facebook видно всім користувачам соціальної мережі, включаючи недоброзичливців і представників державних структур. Як публічні, так і приватні групи можна знайти шляхом пошуку. Офіційні довідники мережі радять подумати про введення інших правил або керівництва, що забезпечує конструктивну роботу і сприяє забезпеченню конфіденційності учасників групи. Незважаючи на те, що впровадження правил групи – це завдання складне, сам процес дозволяє визначити її призначення і вирішити, що слід обговорювати в групі, а що можна і поза нею. Учасники групи повинні розуміти, що крім встановлених в групі правил їм слід дотримуватися «Норми співтовариства» і «Угоди Facebook».
Як свідчать результати останньої хвилі загальнонаціонального опитування щодо громадського залучення, що було проведене влітку 2020 році Програмою сприяння громадській активності «Долучайся!», «кожен третій українець (32,5%) стверджує, що регулярно або рідко відвідує збори у своїх громадах. Як і в попередніх опитуваннях, менша частка громадян заявляє, що вони беруть участь у діяльності громадських організацій (18,6%)» [17]. У звіті також зазначається, що проблемними з точки зору обізнаності залишаються такі форми активізму, що «вимагають певного досвіду та експертних знань, наприклад, участі в офіційному дорадчому органі при місцевих або державних органах влади (41,2%) або коментуванні законопроектів на державному та місцевому рівнях (41,2%)... Українці виявили інтерес повідомляти про проблеми через Інтернет (20,4%), брати участь у мирних зібраннях з певною метою (18,4%), а також створювати та долучатися до роботи будинкових, вуличних чи квартальних комітетів (18,4 %) [17].
Соціальні мережі стали для багатьох не тільки платформою для обговорень болісних питань, це один із основних каналів отримання інформації про найгарячіші події та інструмент формування громадської думки. Відповідно і громадські організації, що прагнуть ефективно впроваджувати свою політику та впливати на суспільну думку, сьогодні активно просувають свою діяльність у соціальних мережах, зокрема у Facebook. Але для нашого дослідження цікавіше було спостерігати, як у масових, політично незангажованих групах соціальної мережі створюються групи для розв’язання певної проблеми, які вони обирають для себе ролі.
У сегменті Херсонської області можна знайти такі групи, як «Говорять херсонці» 32,6 тис. акаунтів, «Херсон Newscity» (15,6 тис.), «Херсон днем и ночью 2.0» (14,6 тис.), «Херсон – моє місто» (8,8 тис.), «Громадський контроль» (1,7 тис.), «ХИТ: Херсон и точка» (1,4 тис.), «Херсонские реалии» (784) і «Херсонское обозрение» (368 акаунтів). Статистика найбільших трьох за кількістю учасників дає такий баланс за статтю: «Говорять херсонці» (68,6% жінки, 31,4% чоловіки), «Херсон Newscity» (56% жінки, 44% чоловіки), «Херсон днем и ночью 2.0» (71,7% жінки, 28,3% чоловіки). З урахуванням статистики найбільш активних дописувачів(-чок) можна відзначити, що роль жінок в активних комунікаціях онлайн на рівні з чоловіками, а в деяких групах є переважною. Відповідно вони є ініціаторками дискусій, обговорення фактів, проблемних ситуацій в громаді та країні. Контент-аналіз публікацій та коментарів до них дозволяє зробити припущення, що за умов цілеспрямованої та системної роботи жіночі групи та об’єднання можуть вирішити зазначені вище проблеми розвитку таким чином: 
1	брак досвіду лідерської та управлінської діяльності ліквідується через участь у веденні дискусії під авторським повідомленням про соціальну проблему чи завдання; 
2	відсутність часу для громадської активності, страх не впоратись із завданнями – через самостійно обираємий графік участі та розподіл і підтримку дій іншими членами групи; 
3	брак вмінь щодо публічних дебатів, відстоювання інтересів – через аналіз реакцій на коментар інших учасників дискусії, вправи на формування думки, спосіб її подачі, «сторітеллерства»; 
4	зневірення у можливість щось змінити – через отримання підтримки та публікації позитивно вирішених невеличких, але важливих для групи (далі громади) завдань.

2.2. Технологія об’єднання жінок у Facebook-групах Херсона як елемент активізації участі у соціально-культурному житті громади
Досвід роботи молодіжної організації «Нова генерація» з ініціативними групами, які прагнули створити громадську організацію, показав, що «якщо ваша команда налічує як мінімум 3-5 осіб і у вас вже є бажання та плани щодо того, як зробити кращим світ/регіон/місто/ село/громаду/двір/навчальний заклад, це свідчить про певну готовність до інституалізації (створення та реєстрації організації)» [27, с. 15].
Сендор Вей ділить онлайн активізм на три основні категорії: поінформованість/пропаганда, організація/мобілізація, а також дія/ реакція [42]. Активізація участі жінок у соціально-культурному житті громади під час карантинних обмежень набула актуальності у віртуальному просторі, оскільки він залишався найбільш значущим з найменш затратних з точки зору життєвих ресурсів. Аналіз змісту повідомлень та дискусій у херсонських пабліках мережі Facebook показав, що за їхніми формою та спрямованістю можна виокремити таки способи просування громадської думки, які були характерні для так званої оффлайнової практики: неформальні бесіди у громадських місцях, суспільне опитування, інтерв’ю «віч-на-віч», пропаганда «від дому до дому», обговорення серед цільової групи. 
Нами було обрано для опитування 50 осіб (переважно жителі Корабельного мікрорайону, з них 25 жінок та 25 чоловіків у віці від 18 до 40). Згідно з отриманими результатами (див. Анкету в Додатку А), 75% респондентів були згодні взяти участь в соціально-корисній роботі (з них 75% – жінки). 20% зазначили що готові за умов, якщо всю організаційну роботу буде виконувати хтось інший, 5% респондентів зазначили, що в них просто немає на все це часу.
Наступним етапом нашого дослідження для обраної групи стало визначення респондентами тематики та конкретних проектів у рамках голосування за пропозиції «Громадського бюджету м. Херсон». Умовами цієї акції було набрання пропозицією певної кількості голосів громадян міста. Спираючись на «Поради для початківців в громадській діяльності» [27, с. 39], ми сформулювали завдання, що були запропоновані для виконання групою, – дати відповіді на такі запитання:
У чому сутність проблеми, на яку необхідно звернути увагу, щоб проголосували за проект? Чому ця проблема виникла?
Для якої соціальної групи актуальна ця проблема? Які рішення подібної проблеми вже існують, якою мірою вони успішні i чому?
Які ресурси (речі, послуги, інформація) необхідні для вирішення? Кому вони мають бути адресовані? Яким чином поінформувати людей про них?
Що повинно містити інформаційне повідомлення для звернення у вигляді посту в Facebook-групі? Як потрібно звертатися до людей? Який стиль мовлення i/або які приклади мають бути використані?
Хто міг би надати підтримку вашій групі\організації i чому?
Оскільки участь у другому етапі була добровільної, обов’язковість виконання умовою не ставилась. Від 50 респондентів ми отримали 32 відповіді, серед яких 22 становили відповіді жінок. Таким чином з 64% учасників опитування прагнення до аналізу соціально важливої для міста проблематики проявили 69% жінок (частка їх із загальної кількості становить 44%).
Об’єднавши тих, хто виявив бажання працювати в групі над просуванням соціального проекту, за який учасниці віддали свій голос та закликали в різних групах проголосувати за нього, ми запропонували за «Карткою проблеми» проаналізувати цілі з метою вирішення проблеми набору голосів.
Таблиця 2.2.
Картка проблеми
КРИТЕРІЙ	АЛЬТЕРНАТИВИ	
 	Ціль 1	Ціль 2	
Чи є кількісні або якісні докази того, що досягнення мети змінить наявну ситуацію на краще?	(якщо так – ставимо +, якщо ні  –  -	 	
Чи можна досягти мети (навіть за наявності спротиву)?	 	 	
Чи достатньо важливою є ціль для людей, щоб щось змінювати?	 	 	
Чи багато людей підтримає цю ініціативу?	 	 	
Чи легко зрозуміти ціль?	 	 	
Чи зможете ви знайти ресурси для реалізації завдань?	 	 	
Чи зможете точно визначити цільову групу осіб, які приймають рішення з проблеми?	 	 	
Чи відома вам їх позиція щодо проблеми?	 	 	
Чи є у вас союзники для досягнення цілей?	 	 	
Чи реалістично встановлено часові межі для реалізації цілі?	 	 	
Чи надасть процес досягнення мети можливість для його учасників дослідити процес прийняття рішень та долучитись до нього?	 	 	

Виконання подібного завдання вимагало від учасниць аналітичних та прогностичних вмінь для моделювання ситуації вибору. Під час онлайнового обговорення виокремились (з 69%-ої долі жінок):
- «лідерки думок», які активно захищали свою позицію, навіть не маючи достатньої аргументації (5 учасниць, що становить 22,7%);
- «активні виконавиці», які були готові діяти навіть за умов відсутності чіткого плану («тільки скажіть, що робити») (6 учасниць, що становить 27,2%);
- «пасивні підтримувачки», які схвально відмічали («лайкали») або ділилися повідомленнями перших двох груп учасниць (9 учасниць, що становить 40,9%);
- «небайдужі спостерігачки», які обережно реагували на заклики до активних дій, але в цілому не заперечували актуальності заявленої проблеми чи необхідності голосування за певний соціальний проект (2 учасниці, що становить 9,1%).
Таким чином, зважаючи на динаміку результатів відбору, можна припустити, що за умов систематичної підтримки взаємозв’язків серед активних учасниць Facebook-групи можна створити оффлайнову команду для опрацювання потреб або проблемних питань у соціально-культурному житті громади району міста. Основою такої діяльності може стати дискусія за планом «Дерева проблеми» (див. Додаток Б) над обраною чи заявленою мешканцями району конфліктною ситуацією або проектом за програмою «Громадський бюджет». Під час такої співпраці можна планувати розподіл ролей згідно форм впливу на інших членів Facebook-групи або власних підписників (поінформованість/пропаганда, організація/мобілізація, дія/реакція) і відповідно навчання виконанню окремих завдань для публікацій у соціальних мережах, які завдяки кількісному та якісному охопленню аудиторії можуть забезпечити підсумковий позитивний ефект. Узагальнюючи процес створення ініціативної групи як форми активізації участі жінок у соціально-культурному житті громади, виокремимо наступні його елементи.
Умови: 1) мотивація учасників, готовність до змін; 2) наявність мети, яку розділяє\підтримує активна більшість; 3) наявність ініціативної\робочої групи; 4) наявність необхідної інформації; 5) демократичні процедури прийняття рішень та розподілу відповідальності; 6) правові гарантії громадської діяльності щодо вирішення поставленого завдання.
Технологічні етапи: 
1. Контент-аналіз публікацій та аналітика участі у Facebook-групі з метою виокремлення найбільш активних дописувачок з проблематики соціально-культурного життя громади.
2. Поєднання активних учасниць у дискусії під публікацією із заявленою проблемою шляхом тегування або крос-посилань із запрошенням до обговорення шляхів вирішення завдання.
3. Створення групи у Messenger для встановлення конкретних цілей або створення окремої Facebook-сторінки із запрошенням для приєднання до неї.
4. Складання порядку та графіка завдань для досягнення цілі\цілей. 
5. Узгодження різних видів завдань, визначення відповідальних, розподіл ролей у створенні та підтримці публікацій у Facebook-групі: обговорення проблем, проведення дискусій, аналіз ходу і результатів роботи.
6. Забезпечення звітності та зворотного зв’язку серед активних членкінь Facebook-групи.

Висновки

Аналіз теоретичних досліджень ролі жінок та їхнього впливу на розвиток громади доводить, що наразі увагу науковців та практиків все більше привертають історичні та філософські дослідження місця та ролі жінок, жіночих рухів; дослідження в рамках галузевих соціологій: вивчення політичних та ділових жіночих еліт, політичної поведінки жінок; значне місце посідають статистичні дослідження становища жінок у суспільстві. Більшість з вчених сходиться у думці, що, незважаючи на міцні національно-історичні стереотипи, сучасна жінка в Україні намагається їх змінювати та виконувати ролі, до яких має задатки або схильності, а не наперед визначені традицією соціальні функції. Тож, досі залишаються актуальними низка завдань, пов’язаних з активізацією участі жінок в суспільно-політичній галузі, де потрібні не декларативні, а реальні кроки щодо підвищення їхньої спроможності брати участь в процес прийняття громадсько важливих рішень.
Визначення рівня громадської активності жінок в місті Херсоні показало, що він є доволі високим, що доводиться помітною інституціоналізацією громадської активності як діяльності, що направлена на розв'язання суспільних проблем міста, під час якої для досягнення мети активісти співпрацюють з іншими мешканцями. Така активність жінок проявляється в ситуаціях, коли херсонці стикаються з проблемами або ж ситуаціями, які зачіпають не лише їх, але й інших, і беруться за розв'язання цих проблеми або роблять активні кроки щодо зміни ситуації. При цьому головним у досягненні мети є взаємодія чи співпраця з іншими небайдужими людьми – як такими, хто знаходиться в подібному становищі чи має схожі проблеми, так і співробітниками різних установ чи органів влади.
За умов обмеження можливостей для зібрань (карантину) необхідність наявності комунікації між владою та громадою (т.зв. громадські форуми, платформи), де б обговорювалися актуальні питання життя громади вирішують сторінки та групи в соціальних мережах та месенджерах. Саме там серед всіх учасників можна активно просувати інформаційні кампанії громадських об’єднань, залучати думки аналітиків, експертів, активістів для популяризації інструментів впливу на владу та інформування з питань їхніх результатів. 
Роль Facebook-спільнот у формуванні громадсько-свідомої особи характеризується все більшим впливом завдяки широкому залученню до обговорення на тлі високої доступності. Як доводить статистика найбільш активних дописувачів(-чок) на масових Facebook-сторінках Херсона, роль жінок в активних комунікаціях онлайн на рівні з чоловіками, а в деяких групах є переважною. Відповідно вони є ініціаторками дискусій, обговорення фактів, проблемних ситуацій в громаді та країні. Контент-аналіз публікацій та коментарів до них дозволяє зробити припущення, що за умов цілеспрямованої та системної роботи жіночі групи та об’єднання можуть вирішувати, зокрема, щодо активізації громади при голосуванні за соціальні проекти за програмою «Громадський бюджет». 
Таким чином, група від стадії дифузності (неорганізованої чи випадково організованої) переходить до стадії асоціації, де взаємовідносини опосередковуються особисто значимими цілями спілкування, хоча відсутня об’єднуюча їх спільна діяльність, організація та управління, а за умов дотримання технологічних умов – і до стадії кооперації, тобто групи з реально діючою організаційною структурою, міжособистісні стосунки в якій носять діловий характер, підпорядкований досягненню необхідних результатів у певному виді діяльності.
У подібній групі можна досягнути наступних об’єктивних цілей активізації участі жінок: а) формується відповідальність за те, що відбувається в громаді; б) визначаються актуальні потреби громади; в) підвищується ефективність контролю за використанням коштів громади; г) збільшується згуртованість та формуються демократичні традиції та цінності. 
Серед суб’єктивних досягнень можна прогнозувати набуття навичок участі у веденні дискусії під авторським повідомленням про соціальну проблему чи завдання; навички тайм-менеджменту завдяки самостійно визначаємому графіку участі та розподілу і підтримці дій іншими членами групи; уміння будувати комунікацію на основі аналізу реакцій на коментар інших учасників дискусії, вправи на формування думки, спосіб її подачі, «сторітеллерства»; підвищення самооцінки, впевненості у своїх силах через отримання підтримки та публікації позитивно вирішених невеличких, але важливих для групи (далі громади) завдань.
Таким чином, жінки як активні учасниці груп у соціальних мережах можуть використати свій потенціал громадського активізму для розвитку власних компетенцій з метою активізації участі у соціально-культурному житті громади.

СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ
1	Аналіз гендерних розривів по областях України. Вересень 2020. Київ. –  URL: https://www.minregion.gov.ua/wp-content/uploads/2020/10/gender-gaps_29.09.2020-1.pdf  (дата звернення: 15.11.2020).
2	Андрусишин Т., Полюга В. Соціокультурні орієнтири жінки в суспільних оцінках статі. Актуальні питання гуманітарних наук. Т. 5. №29 (2020). С. 52-57.
3	Балакірєва О. М. Трансформація ціннісних орієнтацій в українському суспільстві. Український соціум. 2002. №. 1. С. 21-32.
4	Бойко Н. Л. Громадянська активність онлайн. ВІСНИК НТУУ «КПІ». Політологія. Соціологія. Право. Випуск 1 (37) 2018. С. 61-65.
5	Бондаренко К. В., Шворак В. В., Калениченко Р. А. Роль жінки в сім’ї та суспільстві. Актуальні проблеми психологічної та соціальної адаптації в умовах кризового суспільства: матер. ІІІ Всеукраїнського наук.-практ. круглого столу. 2018. С. 208-212. – URL: http://www.nusta.edu.ua/wp-content/uploads/2016/11/%D0%97%D0%B1%D1%96%D1%80%D0%BD%D0%B8%D0%BA-%D0%BD%D0%B0%D1%83%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%85-%D0%BF%D1%80%D0%B0%D1%86%D1%8C-%D0%B7%D0%B0-%D0%BC%D0%B0%D1%82%D0%B5%D1%80%D1%96%D0%B0%D0%BB%D0%B0%D0%BC%D0%B8-%D0%86%D0%86%D0%86-%D0%92%D1%81%D0%B5%D1%83%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE-%D0%BD%D0%B0%D1%83%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D0%BE-%D0%BF%D1%80%D0%B0%D0%BA%D1%82%D0%B8%D1%87%D0%BD%D0%BE%D0%B3%D0%BE-%D0%BA%D1%80%D1%83%D0%B3%D0%BB%D0%BE%D0%B3%D0%BE-%D1%81%D1%82%D0%BE%D0%BB%D1%83_2018_compressed.pdf#page=208
6	Возний С. О. Феномен громадянської активності та його вплив на дієздатність місцевих громад. Актуальні проблеми державного управління, 2016, Т. 1. С. 105-110.
7	Ганзицька Т. С. Історіографічний аналіз місця та ролі жінки в суспільстві. Держава та регіони. Серія: Право. 2014. №. 4. С. 5-10.
8	Гендерні ініціативи міст і громад України: кращі практики та рекомендації Федерація канадських муніципалітетів / Проект міжнародної технічної допомоги «Партнерство для розвитку міст», 2019. – URL: https://decentralization.gov.ua/uploads/library/file/528/Gender_initiatives_in_Ukraine.pdf
9	Гендерні профілі 24 областей України та м. Києва. Херсонська область. –  URL:  https://eu-ua.org/sites/default/files/inline/files/hersonska.pdf
10	Георгізова І. Л. Жіночі організації України в громадсько-політичному житті суспільства наприкінці ХХ – на початку ХХІ ст.: дис. І. Л. Георгізова/ Ін-т політ. та етнонаціонал. досліджень ім. І. Ф. Кураса НАН України, 2008. – URL:  www.irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?C21COM=2&I21DBN=ARD&P21DBN=ARD&Z21ID=&IMAGE_FILE_DOWNLOAD=1&Image_file_name=DOC/2008/08gilsnp.zip
11	Глінка А. І. Роль жінки в суспільстві: філософський, психологічний та ретроспективний аналіз. Проблеми сучасної психології. 2010. Т. 8. – URL: http://photoelectronics.onu.edu.ua/index.php/2227-6246/article/viewFile/162031/161012 
12	Громадська активність громадян України – URL:  https://dif.org.ua/article/gromadska-aktivnist-gromadyan-ukraini?fbclid=IwAR0Sr6hu9_wEUyBDbs32cOOEnOiRRfylCxSvI0Bmr76AAh9ve8pjAKIE-iU
13	Группы в Facebook: Довідковий центр Facebook. – URL: https://m.facebook.com/help/1629740080681586?refsrc=https%3A%2F%2Fm.facebook.com%2Fhelp%2F162866443847527%2F&_rdr
14	Гусєва А. В. Психологічні чинники готовності особистості до громадської активності : автореф. дис. на здобуття наук. ступ. канд. психол. наук 19.00.01 / А. В. Гусєва. Одеса, 2009. 20 с.
15	Державна соціальна програма забезпечення рівних прав та можливостей жінок та чоловіків : Постанова Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2018 року № 273 – URL: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/273-2018-%D0%BF.
16	Дідух Г. Я. Формування іміджу жінки-політичного лідера: автореф. дис...канд. політ. наук: 23.00.02 / Г. Я. Дідух; керівник роботи Г. О. Нестеренко; Нац.пед.ун-т ім.М. П. Драгоманова. Київ, 2010. 20 с. – URL: http://enpuir.npu.edu.ua/handle/123456789/9669.
17	Допоможи собі сам: українці розчаровані в реформах, але готові підтримувати одне одного та свої громади. – URL: https://engage.org.ua/dopomozhy-sobi-sam-ukraintsi-rozcharovani-v-reformakh-ale-hotovi-pidtrymuvaty-odne-odnoho-ta-svoi-hromady/
18	Європейська хартія рівності жінок і чоловіків у житті місцевих громад. – URL: https://www.auc.org.ua/sites/default/files/hartiya_ukr.pdf
19	Жіночий рух в Україні. Енциклопедія історії України. Київ: Наукова думка, 2005. Т. 3. С. 160-162. – URL: http://history.org.ua/LiberUA/ehu/3.pdf
20	Звіт. Залучення жінок у процес імплементації реформ з децентралізації/ Ольга Данчева, Київ, 2017. – URL: https://despro.org.ua/library/research/%D0%97%D0%B0%D0%BB%D1%83%D1%87%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F%20%D0%B6_%D0%BD%D0%BE%D0%BA%20%D1%83%20%D0%BF%D1%80%D0%BE%D1%86%D0%B5%D1%81%20%D0%B4%D0%B5%D1%86%D0%B5%D0%BD%D1%82%D1%80%D0%B0%D0%BB_%D0%B7%D0%B0%D1%86___DESPRO%202017.pdf
21	Кіндратець О. М. Громадянська активність як умова демократизації суспільства. Гуманітарний вісник Запорізької державної інженерної академії. 2009. Вип. 38. С. 117–125.
22	Комплексне дослідження становища жінок, які проживають у сільській місцевості/ Інна Волосевич, Таміла Коноплицька, Тетяна Костюченко, Тамара Марценюк. К.: ВАІТЕ, 2015. 88 с. – URL: http://ekmair.ukma.edu.ua/bitstream/handle/123456789/4172/Kompleksne_doslidzhennia.pdf?sequence=1
23	Коханова О. Жіноче питання в Радянській Україні в 20–30-х рр. XX ст.. Наукові записки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка. Серія: Історія / За заг. ред. проф. І. С. Зуляка. Тернопіль: Вид-во ТНПУ ім. В. Гнатюка, 2015. Вип. 1. Ч. 1. С.59-62.
24	Кращі жіночі ініціативи, які стали вагомими для демократичного розвитку місцевих громад (міст, селищ, районів). Ірпінь, 2019. – URL: https://ccwea.org.ua/book-2019.pdf
25	Кремешна Т. Статус жінки в суспільстві як дзеркало його цивілізованості. Політичний менеджмент. 2004. №. 3. С. 70-76.
26	Методичні рекомендації містам – підписантам Хартії для самостійної підготовки плану дій, його реалізації та моніторингу «Дорожня карта щодо розробки плану дій після підписання Хартії рівності жінок і чоловіків у житті місцевих громад», Київ, 2019. – URL: http://pleddg.org.ua/wp-content/uploads/2019/07/Dorozhnya_karta_2019.pdf
27	Поради для початківців в громадській діяльності. Збірка рекомендацій для організацій громадянського суспільства та ініціативних груп / Упорядники: О. Глєбушкіна, Г. Качура. Херсон: МО «Нова генерація», 2015. 144 с. – URL: http://www.sii.org.ua/wp-content/uploads/2016/07/%D0%9F%D0%BE%D1%80%D0%B0%D0%B4%D0%B8-%D0%B4%D0%BB%D1%8F-%D0%BF%D0%BE%D1%87%D0%B0%D1%82%D0%BA%D1%96%D0%B2%D1%86%D1%96%D0%B2-%D0%9E%D0%93%D0%A1.pdf
28	Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків : Закон України від 8 вересня 2005 року № 2866-ІV. – URL: http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/2866-15
29	Птушко О. І., Бондар Н. О. Гендерна роль жінки в українському суспільстві у період другої світової війни (1939-1945 рр.). 2020 – URL: http://dspace.khntusg.com.ua/bitstream/123456789/13206/1/50.pdf
30	Равчев О. М. Громадська активність особистості як особлива форма суспільної взаємодії. Науковий часопис Національного пед. ун-ту ім. М. П. Драгоманова : зб. наук. праць / М-во освіти і науки України, Нац. пед. ун-т ім. М. П. Драгоманова. К. : Вид-во НПУ ім. М. П. Драгоманова, 2015. Серія 12: Психологічні науки, Вип. 2 (47). С. 121-126. – URL: http://enpuir.npu.edu.ua/handle/123456789/13417
31	Розширення представництва та політичної участі жінок на регіональному рівні: Програма розвитку Організації Об’єднаних Націй в Україні – URL: https://www.ua.undp.org/content/ukraine/uk/home/projects/enhancing-women_s-political-participation-at-the-subnational-lev.html
32	Саблук Г. І. Роль жінки-селянки в соціальному аспекті розвитку сільських територій. Економіка АПК. 2015. №. 10. С. 43-48.
33	Слабчук Т. Статус жінки у західній філософсько-політичній думці. Сучасна українська політика. 2011. Вип. 22. С. 1-4. – URL: http://www.nbuv.gov.ua/portal/soc_gum/Sup/2011_22/Rozdil_1/10_Slabchuk.pdf
34	Слюсаренко Н. В. Роль та місце жінки в історії розвитку суспільства. 2006. – URL: http://ekhsuir.kspu.edu/123456789/12214
35	Страницы в Facebook: Довідковий центр Facebook. – URL: https://m.facebook.com/help/282489752085908?helpref=faq_content
36	Ткалич М. Жіночі гендерні ролі: рольові моделі та норми. Соціальна психологія. 2011. №. 6. С. 158-167. 
37	Український жіночий фонд. Гранти 2020. – URL: https://www.uwf.org.ua/projects/cme?year=2020
38	Участь молодих жінок та дівчат із груп у несприятливому становищі у процесах розробки та прийняття рішень на місцевому рівні. Посібник для органів місцевої влади та громадських організацій. Рада Європи, березень 2020. – URL: https://rm.coe.int/participation-young-women-ua/1680a01874
39	Фатхутдінова І. Роль української жінки в сім’ї та суспільстві. Вісник ХНПУ імені Г. С. Сковороди «Філософія». 2019. Т. 1. №. 45. С. 62-84. – URL: http://journals.hnpu.edu.ua/index.php/philosophy/article/view/1664
40	Харечко І. Особливості гендерних ролей жінок крізь призму структурного функціоналізму. Вісник Львівського університету. Серія філософсько-політологічні студії. 2017. №. 9. С. 73-80.
41	Чолій С. М. Психологічні аспекти вивчення громадської діяльності молоді/ Проблеми політичної психології та її роль у становленні громадянина Української держави: зб. наук. праць / [за заг. ред. М. М. Слюсаревського; упоряд. П. П. Горностай, Л. О. Кияшко, Л. А. Найдьонова]. К.: Міленіум, 2008. Вип. 7. 316 с.
42	«Classifying Forms of Online Activism: The Case of Cyberprotests Against the World Bank» in Cyberactivism: Online Activism in Theory and Practice, Eds. Ayers, Michael D., Mccaughey, Martha, pp. 72-73. Copyright 2003, Routledge, New York, NY.

ДОДАТОК А
АНКЕТА
Згідно чинного законодавства а саме Закону України «Про захист персональних даних»(Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2010, № 34, ст. 481) конфіденційність та захист персональних даних гарантуємо.
1)…………………………………(П.І.Б)
2)……….(вік)
3) чоловік/жінка (необхідне підкреслити)
4) (місце проживання, район м. Херсон) _______________________
5) як часто ви берете участь у соціально-культурних заходах громади?
А) часто  Б)  інколи   В) дуже рідко Г) взагалі не буваю
6) якщо так то чи цікавитесь ви новинами відповідно до вашого місця проживання?
А) так цікавлюсь        Б) іноді    
В) чув(ла) розмови та не придав(ла) значення 
Г) не цікавлюсь
7) чи задоволені Ви розвитком соціальної інфраструктури у вашому районі проживання?
А) так я задоволений(на)       Б) так, але є проблемні аспекти 
В) ні не задоволений(на)        Г) важко відповісти
8) чи готові Ви взяти на себе якісь зобов’язання з подолання цієї проблеми?
А) так з радістю візьму участь
Б) готовий(-ва) допомогти, але тільки якщо відповідальність ляже на іншу людину 
В) ні у мене немає часу   
Г) важко відповісти

ДОДАТОК Б
«Дерево проблеми»
ПРОБЛЕМА:	
ПРИЧИНИ:	
політичні	1.
2.
3.	
економічні	1.
2.
3.	
соціальні	1.
2.
3.	
НАСЛІДКИ: 
1.
2.
3.	
СТРАТЕГІЇ вирішення:	
політичні	економічні	соціальні	
1.
2.
3.	1.
2.
3.	1.
2.
3.	

Оберіть та сформулюйте 3-4-ма реченнями проблему, яку б ви хотіли вирішити у вашій місцевості.
Для кого це є проблемою? Кого безпосередньо торкається визначена проблема?
Хто зацікавлений у вирішенні проблеми? Як визначити зацікавлену групу? Як побудувати коаліцію?